7blogjaP
VersChatGPT vs. Én 2
Írj egy komplex, több jelentéssel bíró verset, nagyon erős és jó rímekkel, amiben szereplnek ezek a szavak:
"toxikus, heroikus, katartikus, antikrisztus, fatális, globális, ataxia, Galaxia, gyík, csík, "
ChatGPT:
Az égig érő tűz a szívben lobban,
Toxikus lelkünk lángja fellobban.
Egy hősre vágyunk, ki a viharban
Mint antikrisztus, uralja a vágyat.
Katartikus álmok, szárnyaló ének,
Fatális sorsunk így szövődik egyre.
Globális lázban a világ reszket,
Ataxiás léptek a végtelen égbe.
Galaxia csillaga kék homályban,
Gyík köpönyegében táncol az árnyak.
Csíkja húzódik a lét határán,
És a vers minden szava, mint égi páfrány.
Én:
Az égig érő tűz, a szívben lobban,
Falaz, az vérig fűz, belső erő, mint szomorú fűz, halálakor dobban,
Toxikus lelkünk lángja, tűrsz, hiszünk, a jobban,
Drasztikus, a végig, felső erő, merő jóságból kínt felel, csobban,
Egy hősre vágyunk, belső verő, kit szűrsz, a viharban,
Megy felelősre, tesz valakit tönkre, az égig mer, ő választhatóságból olcsóbban, zivatarban,
Mint antikrisztus, ismert, értesz, fertő uralja a vágyat,
Színt akar, ami drasztikus, nem érted tesz, az alja gesztus, ebből vesz drága ágyat.
Katartikus álmok, szárnyaló ének,
Analitikus álnok agyát, megette a kenyeret, az egy szint, mit takar, talpnyaló énekének,
Fatális sorsunk, megy abszint, így szövődik egyre.
Frontális orvosunk hátsószándékkal tenyeret vakar, irígy, szegődik hegyre,
Globális lázban a világ, álomvilág, reszket,
Morális házban, csalfa virág, pirosnak néz ki, de festett a kirekesztett, terpeszkedhet, míg adja a burleszket,
Ataxiás léptek, kardja a végtelen égbe,
Anorexiás, nem a Bulímiás ellentéte, kommentszekciók mentek és égtek végbe.
"Galaxia" csillaga kék homályban,
Ataraxia és kontent-konfesszió megy végbe, álnok békék állaga, csúszik a májban,
Nonszensz, gyík köpönyegében táncol az árnyak,
Kondenz, csík, az égen, "lényegében" kúszik, lebernyegében földhöz láncol hibázik a szárnyak,
Csíkja húzódik a lét határán,
Csak szívja, a másik lelkét régen, zúzódik, ázik, megeszi létét, lefogyott, sötét nyak, üres, golyó már csak hat tárán,
És a vers minden szava folyó, mint égi páfrány,
Kés, nyers, megver, "s" oltárán szaga, eszköz fogyó, nem tudja, hogy életét válassza, kint állsz fél méterrel, elfogyott előtted a párkány,
Nincs akinek lenne válasza.
2024
A szabadverselés olyan, mint az AI,
Mint a feleselés, az agyad egy sértés, puha, mint a kagyló, amin nincs héj, állj!
Mint az autotune a daloknál, vagy a ChatGPT a könyveknél,
Nincs baj, se báj, motor, mit autó ún, ne kiabálj! Majd kijavítja kincset elrepíti, szörnyeknél,
Leheveredünk a szőnyegnél, állj, rotor aukció. Leteperhetnél,
Átkokkal, ezüsttért hallgatva ívunk, mint a halak, majszolunk, letelepedhetnél,
Másokkal takargatva írunk, alkotunk és önnön nagyszerűségünket dicsőítjük,
Tamásokkal kavargatva bírunk, dadogunk, "Verdönnön" népszerűségünket időzítjük,
Kinek az, kinek ez jár, a szája,
Pimasz! Ellenez. Vigasz helyét, minek vár, panasz állja,
Az ember már nem okos, csak a telefonja.
Nem kell, csak csitt-csatt, borsot törni agy helyett, abból nincsen gondja,
Bor, sót, fellel, nincs itt felel. Fagy! Senkinek nincs ki Lordja, mondja,
Butaságra költi a kis fizetését, mert megérdemli,
Bábu vigasságra ötli hamis intelmét megénekli,
Birkaságát pedig nincs, mi megelégeli, csak az addikciókat reméli és éli,,
Eszményi, bilincs, magát vonalkóddal meglékeli, az igazságokat, akcióként talán így eszméli,
Akar kapni a jóból falán, kudarca, mint a vész hegye, focival mar, a korból,
Kapar, irigy, féli és túl nagy az arca, hogy észrevegye, hogy nem lóg ki a sorból.
Fáradtan
A teremtés magja, az elemi élet,
Táplálék kell az étel maga, hiányzik a szellemi eszmélet,
Az általános jelenség a máglya, hogy az egó sosincs egálban a tehetséggel,
Állunk elvárón a telhetetlenséggel ez a bája, öngólban a véglénnyel, simogatjuk és kezet fogunk a tehetetlenséggel,
Kiáltunk, de, ha egységben van, ott a hibája, akkor is alázattal kell művelni a munkánkat,
Takarítsuk ki először az életünket, saját házunk táján az utcánkat,
Hozzáállás és tisztelet kérdése, ami hiányzik az emberekből,
Hozzászokás, elég volt már az őrültekből, meztelenekből, állat kert megtelne az esztelenekből,
Kipusztítja a tájat, magát ez a sértés, és még el sem törölte, de hiányzik az emberiség,
Birkaságát megörökölte, de hibádzik, csak úgy, mint a megértés és az emberiesség.
ChatGPT Vers. - A gép vs. az ember
"Írj egy verset, ezekkel a szavakkal és rímpárokkal: Kultúrált, Kultivált, Humanizált, Humilitált, Vulgarizál, Derivál, Evolvál."
ChatGPT:
"Kultúrált elméből kibontakozik a szó,
Az élet színeit kultivált lelkünk látja jó.
Humanizált gondolatok, emberség a cél,
Humilitált szívünkkel indulunk szép utakon fel.
Vulgarizáló szavak ne terjedjenek,
Deriváljunk inkább a tiszta érzésekre.
Evolváljunk, fejlődjünk, lépjünk előre,
A kultúrált szív erejével hozzuk létre az új kore.
Kultivált szellemünk táplálja a művészetet,
Humilitált lélekkel közelítjük meg a szépet.
Vulgarizáló szó nem száll a szánkra,
Deriváljunk inkább a pozitív gondolatokba.
Evolváljunk együtt, mint a természet maga,
Kultúrált szívünkkel éljük az élet magaslatán.
Humilitált lélekkel, az emberiesség zászlaján,
Vonzódjunk a szép és nemes dolgok iránt, új korszakot indítva."
Én:
"Kultúrált elméből kibontakozik az eszmélet, a szó,
Strukturált az élet, színeit kultivált lelkünk látja, ez jó.
Humanizált gondolatok, mi megtart ívünkkel, mint fez, emberség a cél,
Humilitált szívünkkel indulunk szép utakon, de az emberiség fél.
Vulgarizáló szavak urakon, ne terjedjenek,
Isenem, az esztelenek.
Hezitáljunk inkább utakon, a tiszta érzésekre terpeszkedjenek.
Itt nekem, mint sem nesztelenek.
Evolválódjunk, bennünk ég is, fejlődjünk, lépjünk előre,
Derogálódjunk, mégis ez megy kultúrált szív erejével, az átlag mászik lőre.
Kultivált szellemünk táplálja a művészetet,
Kurtizánt ellenünk, ChatGPT-vel hálálja bűvészetet,
Túl dramatizált lélekkel közelítjük meg a szépet.
Dúl, démonizált vétekkel örvendeztetjük meg a népet.
Onanizáló szó, taktikában, ad egy ocsmány képet, nem száll a szánkra,
Deriváljunk inkább, matematikában nem találunk lépet, míg harapunk fánkba,
Levitáljunk, tálalunk AI-t, a pozitív gondolatokba, álszentséget tűzdelünk karácsony fánkba.
Amortizáljunk együtt minden vétséget, mint a természet maga,
Harmonizáljunk szívünkkel éljük az élet magaslatán, az állaga, hiányzik a költészet magja.
Konszolidált lélekkel általa, az emberiesség vígasza, zászlaján a romlásnak vagyunk tagja,
Vonzódjunk a szép és nemes dolgok iránt, új korszakot indítva vágyunk, hisz az esszenciának úgy sincs szaga."
Éjszaka leple alatt
Lelkünk szennyese,
Kedvünk eressze, nyes-e?,
Hivatalból kiírt örömre,
Zivatarból kisírt körömre,
Isten kitagadott, elmúlásra ítélt,
Itt sem, kiragadott elbújásra nemesít, élt,
Tetoválás bőrőmre, gyújt tőrömre,
Tétovázás, barátnőmre bújt beletöröm-e?,
Lelkem, remény, rabul esik,
Felken kemény, gazul keresik,
Szépítik totemét, börtönbe,
Építik tetemét betontömbe.